Mielikuva
Mielikuva joka mua oksettaa, oikeasti fyysisesti voin pahoin, on se kun omassa mielessä näet lapsesi vyönsolki tai mikä tahansa kiristysnaru käsivarren ympärillä itseään piikittämässä. Mä niin toivoisin että tää mielikuva olisi vain kuvittelua mutta kun ei ole... Se on totisinta totta!! Melkeinpä voisin väittää ettei yksikään vanhempi halua lapsestaan tällaista mielikuvaa!! Tätä asiaa on salailtu, tästä ei vaan saanut puhua, tää on jonkinlainen tabu?! Ettei vain lähipiiri saisi tietää että perheessä on tällainen ongelma, ongelma jonka voisi pyyhkiä pois, kun se on poissa mielestä asiat näyttää paremmalta, rakennetaan kulissia! Tämä blogin kirjoittaminen on mulle yksi tapa purkaa tätä ahdistusta. sitä ahdistusta meinaan on! Kukapa ei tässä tilanteessa ahdistuisi? Mullakin on niitä synkkiä hetkiä, välillä tulee mieleen että jos itse poistuisin tästä, hautautuisin syvälle mullan alle niin en ainakaan olisi näkemässä lapseni tuhoamassa omaa elämäänsä. Käyn nykyään terapiassa, pakko se on